Sisääntulosi on ylpeä ja varautunut, kuten aina.
Tulen ylpeästi ja niin nopeasti kuin suinkin.
Sekä häijynä ja voittamattomana, kuten aina.
Voittamattomana?
Minua ei ole koskaan kukistettu yhtä taidokkaasti, mistä iloitsen.
Uskon kaiken, mutta kukistettu sinä et ole.
Haluaisin kukistaa sinut, Marcus.
Kuten hämähäkki, joka syö turhaksi jääneen parittelutoverinsa?
Siihen suuntaan.
Kuulin, että aiot lähteä Sisiliaan.
En ole käynyt siellä kolmeen vuoteen.
Purjehditko täältä vai kuljetko Rooman kautta?
- Rooma olisi melkoinen kiertotie. - Puhun siis suoraan.
Tiedän kadonneesta pikku kristitystäsi.
Minulla on silmät ja korvat pretoriaanikaartissa.
Sekä kupeillesi sopiva käsipari?
Kenties. Löysitkö hänet?
Luonnollisesti, mutta olin hölmö ja mursin hänen kahleensa.
Mursitko ne kunnolla?
- Kunnolla. - Hyvä.
Marcus.
Tiedät, miten lohdutin itseäni, kun katosit juhlasta.
- Säästä minut nimiltä. - Sain lohtua ajatellen kuolemaasi.
Hyväilin kehotonta päätäsi, joka hymyili ja kurtisti kulmiaan.
- Mikset toteuttanut haluasi? - Kuollut mies ei voi kokea tuskaa.
- Ja minä vihasin sinua. - Onneksi mielialasi muuttui.
Jos se nainen lumoaa sinut uudestaan, saan tietää.
En vihaa häntä, joten hänen tuskansa ei kiinnosta minua.
Sinä et koskaan kääntäisi toista poskea minulle.
En tiedä, mitä tarkoitat.
Suuni on tosin tässä.
- Missä Petronius on? Kutsuitko hänet? - Kyllä, keisari.
Kutsu uudestaan. Kerro...
- Odotin sinua kärsimättömästi. - Olen ikävöinyt teitä, jumalani.
Anteeksi, jos olen jättänyt sinut huomiotta.
Nerouteni on vienyt kaiken huomioni.
- Aavistan uuden innoituksen tulleen. - Ja millainen se onkaan.
Huomionne!
Huomaavaisuuteni teitä kohtaan on kärsinyt viime päivinä.
Olen pitänyt teidät luotani, mikä on jälleen kerran johtunut-
- todellisen taiteilijan kärsimyksistä.
Kun soitan ja laulan, näen asioita, joita en osannut kuvitellakaan.
Maailma on minun, ja minä voin sen lopettaa.
Musiikki avaa uusia maailmoja, vetää verhon syrjään uusilta iloilta.
Näen Olympoksen ja tunnen tuulen, joka tulee Maan ulkopuolelta.
Niinä hetkinä minä, jumala-
- tunnen itseni pieneksi kuin pöly.
Tämä on vilpittömyyden päivä. Avaan sieluni teille.
Tiedän, että Roomassa jotkut kutsuvat minua äidin- ja vaimonmurhaajaksi.
Minua pidetään hirviönä, tyrannina.
Se väki ei tajua erästä asiaa.
Mies voi toimia julmasti, vaikkei olisi itse julma.
Rakas Petronius, on hetkiä, jolloin musiikki hyväilee sieluani.
Olen herttainen kuin lapsi kehdossa.
Uskothan minua?
Kunpa kaikki tuntisivat teidät kuin me.
Vain silloin he arvostaisivat teitä kuten me.
Jotkut sanovat minua hulluksi.
Olen pelkkä etsijä.
Tavallisen elämän tylsyys ja suru masentaa minua.
Etsin, koska haluan ylittää ihmisen rajat niin hyvässä kuin pahassa.
Minun on oltava ihmistä suurempi ja tultava korkeimmaksi taiteilijaksi.
Tiedättekö, miksi tuomitsin sekä vaimoni-
- että äitini kuolemaan?
Tein sen päästäkseni tuntemattoman maailman porteille.
Tarjosin portille suurinta mahdollista uhria.
Uskoin ovien aukeavan ja saavani vilauksen tuntemattomasta.
Olkoon se ihana!
Tai sitten kauhea.
Kunhan se ei ole tavallinen!
Nyt...
Katso, rakas Petronius!
Uusi Roomani.
Se nousee hohtavan valkeana.
Maailman kruununjalokivi.
Se nimetään uusiksi: Neropolis, Neron kaupunki.
- Upeaa! - Ylititte itsenne!
Aivan ennennäkemätöntä.
Entä vanha Rooma, tuhansia vuotta vanha?
Vanha Rooma, meidän Roomamme-
- likainen, upea ja rakastettu Roomamme on yhä pystyssä.
Onko?
Onko se yhä pystyssä?
Emme ottaneet sitä huomioon.
- Miten on, Tigellinus? - Rooma liekehtii reunasta reunaan.
Kuulitteko? Tämä on eepokseni!
Muutan maailman, tuhoan ja luon uudeksi.
Vaunuihinne! Tulkaa kanssani hautajaisroviolle.
Saatte kuulla suruvirteni Rooman liekkien yli.
Ne liekit nostavat minut jumalien yläpuolelle.
- Palaako koko Rooma? - Palatinus-kukkula säästetään.
- Entä joen toinen puoli? - Se on pätsi.
Tuhannet katot roihuavat kuin puutavara.
Pysäyttäkää Vinicius!
Nero sai paikkansa historiassa.
Yksi Neron sotilaista! Hän poltti Rooman!
Oletko nähnyt talon asukkeja, tyttöä ja jättiläistä?
He lähtivät. Älä tapa minua.
Äiti!
Huolehdi hänestä.
Pääsemme viemäreistä joelle. Viemäreihin!
- Lygia. - Marcus.
Rukoilin löytäväni sinut.
- Miriam kuoli tulessa. Hän... - Äitini.
- Seinä kaatui hänen päälleen. - Pääsemme kyllä pois täältä.
Pretoriaanit vartioivat siltaa.
- Rivi auki! Kenellä on komento? - Minulla.
- Barrikadi auki! - Väkeä ei saa päästää Palatinukselle.
- Rivi auki, päästäkää heidät! - Pysykää rivissä!
Käskyvalta on minulla, komentaja.
Rivi auki!
Katso, mitä olen luonut!
Tigellinus, suruviittani.
Terpnos, lyyrani.
Historia lauluni arvioikoon. Vastaako se tilanteen suuruutta?
Pelkään, ettei laulu kelpaakaan.
Olette spektaakkelin arvoinen ja spektaakkeli teidän.
Rohkaiset minua, mutta kilpailen Troijan tuhosta laulaneiden kanssa.
Lauluni on oltava suurempi, onhan Rooma Troijaa suurempi.
Hiljetkää, taivaan pallot Seis, kiiruhtavat tähdet
Avautukoon leveä taivas ylläni
Vihdoinkin näen Olympoksen
Valo sen huipulta On minut valaiseva
Olen yksi jumalista, kuolematon
Olen Nero Taiteilija, joka luo tulella
Elämäni unelmat Nyt toteutukoot
Annan menneen liekeille
Liekeille ja maalle
Ottakaa Rooma vastaan
Ottakaa se nyt, liekit
Polttakaa se kuin ahjo polttaa
Pala, oi muinainen Rooma
Pala palamistasi
Väkijoukko palaneilta alueilta.
- He haluavat selvitä. - Kuka pyysi heitä selviämään?
- Tigellinus. - Väki ei pääse pretoriaanien ohi.
Yö on viileä. Vetäytykäämme.
Voivatko ihmiset todella päästää tuollaisen äänen?
Kyllä, jos heidät on ajettu liian pitkälle.
- Kuolema Nerolle! - Kuolema tuhopolttajalle!
He pääsevät läpi! Kutsukaa kaikki joukko-osastot kasarmista.
Kuolema tuhopolttajalle!
- Mitä he oikein huutavat? - Jumalani on saanut uuden tittelin.
Tuhopolttaja.
Kutsuin lisäjoukkoja, toivottavasti ne ehtivät.
- Teinä puhuisin väkijoukolle. - En pyydä palveluksia, annan niitä!
- Puhu sinä minun nimissäni. - Joukkojen tultua puhun teräksellä.
- He kivittäisivät minut hengiltä. - Onko parempaa syytä kuolla?
Tämä on arkkitehdin unelma. Puhu heille, Phaon.
- Teemme tämän heidän puolestaan. - Myöntäisimmekö sen?
Totta, sitä ei voi myöntää. Rahvas ei voi ymmärtää unelmaani.
Seneca, mitä neuvot?
Väkijoukko on villieläin, jolle ei voi puhua järkeä.
Olen eunukkien ympäröimä.
Seisot syrjässä. Olet neuvonantajani, mikset neuvo minua?
Päästäkää heidät sisään. Kuolemme kaikki.
Kaikki paitsi te, jumalahan on kuolematon.
Nyt ei ole leikinlaskun aika. Sinutkin tuhottaisiin.
En suojele itseäni samalla innolla kuin te.
Rakastan Roomaa, en haluaisi elää sitä kauemmin.
Et ole kuten muut.
Väki pitää sinua ystävänään. Puhu heille, lupaa heille asioita.
Viljaa, öljyä, viiniä.
- Väki ottaa ne ilman lupaanne. - Kyltymätön ja kiittämätön väkijoukko!
- Mitä he haluavat? - Oikeutta.
Ei väkijoukko halua oikeutta. Se haluaa kostoa.
Uhrin.
- Tigellinus, sinä poltit Rooman. - Teidän käskystänne.
Tigellinus, rakastatko minua?
- Tiedätte sen. - Todista sitten se.
Mene siis väkijoukon luo, paljasta rintasi ja syyllisyytesi.
Tekisin niin mielelläni-
- mutta olen kaartin päällikkö, ja pretoriaanit rakastavat minua.
Jos kuolen, he voivat kääntyä teitä vastaan.
- En voi saattaa teitä vaaraan. - Uhkailetko minua?
Kuulitteko? Hän uhkaili minua pretoriaanikaartilla!
Haluatte kaikki hylätä minut. Tiedän sen, tunnen sen.
Olit oikeassa, rakkaani.
Anna väelle verta ja mahdollisuus kostaa.
- Anna yhden uhrin sijaan tuhat. - Mitä uhreja?
Ryhmä palvoo olentoa, jota he väittävät sinua suuremmaksi.
He ovat ihmislajin ja sinun vihollisiasi.
- Keitä he ovat? - He halveksivat jumaliamme...
...ja ennustavat, että maailmanloppu tulee tulen muodossa.
Toteuta heidän ennustuksensa. Maailma loppukoon heille.
- Keitä he ovat? - He kutsuvat itseään kristityiksi.
Kristityt? Olen kuullut heistä.
Keisarinna puhuu järkeä. Väki vihaa kristittyjä.
- He ovat Rooman ja valtion vihollisia. - Anna kansalle heidän kostonsa.
Väki epäilee sinua.
Suunnataan epäilys hyödyllisempään suuntaan.
- Herrani... - Heidän on maksettava, keisari.
Kuuletko? Kristityt juonivat tuhotakseen minut.
Olette usein muistuttanut meitä historian tuomiosta.
Miten se tuomitsee, jos rankaisette viattomia ja petätte suuruutenne?
Tulevat ajat ihailkoot ja ihmetelkööt Neron suuruutta.
Antaa historian pitää Neroa maailman hallitsijana.
Nero, jumala, poltti Rooman, koska hän oli vahva kuin Jupiter.
Hän rakasti runoutta niin, että uhrasi Rooman laulun vuoksi.
Historian ei tarvitse pitää Rooman paloa hyvänä asiana-
- mutta pitäköön se paloa kolossaalisena tekona.
En voi sallia verhottuja väitteitä keisarini pelkuruudesta!
Huvittavaa. Itse olitte pelkuri ettekä uhrannut elämäänne.
Petronius on oikeassa. Et suostunut kuolemaan vuokseni.
Haluan vain tappaa vihollisenne.
- Miksi puolustat heitä? - Minä kerron syyn.
Hänen veljenpoikansa Vinicius rakastaa kristittyä tyttöä.
- Petronius voi itsekin olla kristitty. - Oletko kristitty, Petronius?
En ole.
Kristityt kuulemma opettavat rakastamaan lähimmäistään.
Minä näen, millaisia ihmiset ovat, enkä voi mitenkään tehdä niin.
Hän ei rakasta teitä, herrasmiehet.
Kirjoitusalusta, Phaon. Kansa saakoon kostonsa.
Julistan, että syyllinen rakkaan kaupunkimme paloon-
- on kristittyjen saastainen lahko.
He levittävät valetta, että Nero olisi polttanut Rooman.
Tuhoan moiset rikolliset.
Tuho tulee vastaamaan heidän rikoksensa suuruutta.
Olkoon heidän rangaistuksensa varoitus.
Siitä tulee kauhun spektaakkeli.
Niin käy kaikilla pahoille...
...kaikkialla ja tästedes...
...jotka pyrkivät vahingoittamaan teitä, Roomaa...
...tai keisarianne...
...joka teitä rakastaa.
Miettikää, ennen kuin allekirjoitatte.
Rooma on antanut maailmalle oikeuden ja järjestyksen.
Aiotte antaa Rooman oikeudelle iskun, josta se ei ehkä koskaan tokene.
Teette kristityistä marttyyreja ja kuolemattomia.
Jos tuomitsette heidät, tuomitsette itsenne historian silmissä.
Kun minä olen hoitanut kristityt...
...historia ei ole varma, oliko heitä koskaan olemassakaan.
Minusta tulee isona merimies. Merellä ei pala, on paljon vettä.
Nero voi polttaa koko valtameren.
Marcus.
Saitko levättyä?
Odotin kärsimättömänä auringonnousua, ja siinä sinä oletkin.
Olisit nukkunut kauemmin. Matkasit Antiumista, ja viime yö...
Olen nukkunut liian kauan ja monin tavoin.
Palaan heti kaupunkiin Nervan ja muiden luo.
Rooma ja mitä se edustaakaan...
Sille hullulle on tehtävä jotain. Ratkaisu on löydettävä pian.
Tiedät ratkaisun. Sinä ymmärrät.
Tällä kertaa ei voi kääntää toista poskea.
Ellen ole palannut iltaan mennessä, lähetän viestin.
Marcus Vinicius?
Emme ole tavanneet, mutta olen kuullut sinusta.
Olemme hyvin kiitollisia.
- Huolehdit Lygiastakin. - En muusta huolehdikaan.
Seiso suorassa, nuorukainen.
Miehen on oltava sotilas.
En halua olla sotilas.
Puhutaan matkastamme. Tapaamme Paavalin Kreikassa.
Hyvä.
Pidät Kreikasta, Nazarius. Autat minua kalastamaan miehiä siellä.
Ehtinemme kalastamaan kalojakin.
- Lähdemmekö pian? - Ruoan jälkeen, tunnin päästä.
Hyvä. En enää pidä tästä paikasta.
Niinpä niin. Kalastamme yhdessä.
ÄIkää rasittako itseänne, herrani.
On aika miettiä.
Olisin voinut kertoa väkijoukolle, että Nero poltti Rooman.
Olisin voinut tarjota kenraali Galbaa uutena keisarina-
- ja sinetöidä paikkani ajassa.
Mutten tehnyt niin.
- Tiedätkö, miksi? - En tiedä sellaisesta mitään.
Kenties rakastan Neroa?
Hän kuvottaa minua.
Olen ajan saatossa tyytynyt olemaan pelkkä huvittunut kyynikko-
- itsekäs sivustakatsoja, joka antaa muiden muokata maailmaa.
Marcus. Kiitos jumalille, olin huolissani sinusta.
Tunnet Nervan. Tässä on Justin Scipio.
- Tapaamme karmealla hetkellä. - Olemme tehneet päätöksemme.
Galban on aika korvata Nero.
Justin vie viestin Galballe ja pyytää tätä kiirehtimään legioonineen.
Lisää allekirjoituksesi, niin Galba on varma menestyksestään.
Tiedän, että annat nimesi.
Allekirjoitan tämän nöyrästi.
Matkaan.
Oli vaarallista tulla tänne.
Olet merkitty mies. Loukkasit Poppaeaa.
- Hän haluaa sinut ja Lygiasi hengiltä. - Muutan hänen mielensä.
Poistu Lygian kanssa Roomasta mahdollisimman pian.
Säästytte sentään Neron viimeiseltä kauhulta.
- Hän sammuttaa palonsa verimerellä. - Kenen verellä?
Etkö kuullut hänen oraattoreitaan kadulla?
Kansaa ruokitaan viljan ja viinin lisäksi tarinalla-
- jonka mukaan kristityt sytyttivät Rooman, ei Nero.
- Ei sellaista valetta uskota. - Kyllä vain uskotaan.
Kansa uskoo mitä tahansa, kunhan vale on riittävän fantastinen.
- Tavataan talollasi puolilta päivin. - Pidämme teidät ajan tasalla.
Hyvästi, Marcus.
Hyvästi.
Hyvästi? Mitä tarkoitatte?
Rakkaani, Neron lähetti kyseli aamulla terveydentilaani.
Pretoriaaniupseeri toimi lähettinä.
On selvää, että Nero aikaa huvitella hävitykselläni.
- Sittenhän täytyy... - Ei, kultaseni.
Tiedän, miten Nero epäonnistuu.
Lähetä Anaxander tänne.
Annan hänelle harvojen rakkaideni nimet.
Hän pyytää heidät kanssamme illalliselle.
- Missä kenraali Plautius on? - Hänet vangittiin perheineen.
Pretoriaanit hakivat koko koiralauman.
Kasvatin lapsiani likaisten kristittyjen naapurissa!
Polttavat vielä kaupunginkin!
Selliin numero neljä.
Onko kenraali Plautiuksen perhe täällä?
En tiedä, komentaja. Ota selvää.
- Heidät käsketään vapauttaa. - Keneltä käsky tulee?
En ota kysymyksiä vastaan, välitän käskyjä.
Kokenut sotilas rakkauden ansassa.
Olemme odottaneet sinua.
Sotilas toivoo nopeaa ja ylvästä kuolemaa, vai mitä?
Mutta Nerolla on mielessä jotain verkkaisempaa ja alhaista.
Laittakaa hänet ystäviensä sekaan.
Marcus?
Miksi sinut vangittiin? Olet syytön.
Kannan osani syyllisyydestä.
Tiesimme, että sinua etsitään, muttemme voineet varoittaa.
- Surullinen palkinto ystävyydestäsi. - Olin katkera ja syytin sinua.
Olin väärässä. En iloitse, että löydän sinut täältä.
Kenraali Plautius...
Leijonat! Siellä on leijonia!
Ei, hyvä Jumala! En kestä...
Olkaamme vahvoja hänessä, yhdessä.
Jos hän on niin vahva kuin sanot, missä hän on? Miksi olemme täällä?
Seiso vahvana, ystäväni.
Kaksi sylivauvaani ja kaikki lapsemme myydään orjiksi.
Senkö vapahtaja lupasi?
Vain uskomme voimalla voimme kestää koettelemuksemme.
Luojan kiitos Pietari ja Paavali säästyivät.
Ikävöin silti heidän sisuaan ja rohkeuttaan.
Taitaa alkaa sataa. Etsitään suojapaikka.
Vai mitä?
Mikä on hätänä? Olet ollut hyvin hiljainen.
- Olen pahoillani, Nazarius. - Oletko hyvin väsynyt?
Mieleni on yhtä raskas kuin kehoni.
Jokin on vialla, kenties se koskee väkeämme.
Tällaisina aikoina kaipaan Herramme neuvoa.
Sisälläni on päätös, jota en tavoita. Kunpa hän puhuisi minulle.
Katso, nuo puunlatvat eivät taivu tuulessa.
Totta tosiaan.
Ja tuo yhtäkkinen kirkkaus, näetkö sen, Nazarius?
Se on Herran valo. Olen nähnyt sen ennenkin.
Kristukseni, olet täällä.
Mikä on vialla, Herrani? Mitä minun pitäisi tehdä?
Olen väsynyt. Miten seuraan sinua nyt?
Minne menet, Herra?
Väkeni Roomassa tarvitsee sinua.
Mitä sanoit, Nazarius?
Väkeni Roomassa tarvitsee sinua.
Jos hylkäät väkeni, menen Roomaan uudelleen ristiinnaulittavaksi.
Jatka, siunattu lapsi. Puhu vielä.
Pietari, sinä kompuroit.
- Sano ne sanat uudestaan. - En sanonut mitään.
"Jos hylkäät väkeni, menen Roomaan uudelleen ristiinnaulittavaksi."
Enhän minä sanonut mitään.
Kyllä, hän on jälleen puhunut minulle.
- Tule, Nazarius. - Minne menet?
Roomaan.
Ystäväni, olen kutsunut teidät paikalle tänä iltana.
Olette olleet uskollisia minulle läpi vuosien.
Tulonne kertoo ajattelemattomuudesta ja uskollisuudesta.
Ylistät meitä turhaan. Tiedämme, että keksit keinon palata Neron suosioon.
Ei. Tigellinus on voittanut.
Herramme Nero odottaa, miten saan kärsiä.
Riistän Nerolta sen ilon.
Tämä on hyvästien ilta.
- Minne menet, herrani? - Herrasi?
Olet kutsunut minua siksi riittävän kauan. Nimeni on Gaius.
Orjuuden tunnusta olet kantanut liian kauan.
Olet laillisesti vapaa nainen.
Huvila aarteineen, orjineen ja puutarhoineen on sinun.
Miksi sanot niin?
Tämä ilta lämpöineen ja tunteineen-
- jää allekirjoituksekseni.
Viimeinen kukinto.
Lääkäri tulkoon sisään.
Hyvä elämä ei riitä, on saatava myös hyvä kuolema.
Ei, herrani. ÄIkää antako hänen tehdä sitä.
Kristityt sanovat, että kuolema on pelkkä portti parempaan elämään.
- Odotan mielenkiinnolla, miten käy. - Voi, herrani.
Älä itke vieraittemme nähden.
Petronius...
Jos kristityt ovat oikeassa, eroamme vain hetkeksi.
Emme voi erota.
Eunice!
- Voisinko elää ilman sinua? - Sitokaa hänen ranteensa.
Ensimmäistä kertaa olin tottelematon.
Mitä olen tehnyt ansaitakseni sydämesi suloisen pauhun?
Annoit minulle rakkautesi.
Ystäväni, haluaisin kirjoittaa kirjeen keisarillemme.
Kirjuri?
- Sallitteko? - Antaa kuulua, Petronius.
Nerolle, Rooman keisarille, maailman herralle ja ylipiispalle.
Tiedän, että kuolemani on teille pettymys.
Halusitte itse tehdä sen palveluksen minulle.
Syntyminen valtakaudellanne on virhearvio...
...mutta kuolema ilo.
Voin antaa anteeksi vaimonne ja äitinne murhat-
- rakkaan Roomamme palon ja sen, että saastasitte rakkaan maamme-
- rikostenne löyhkällä.
Yhtä asiaa en voi antaa anteeksi.
Säkeidenne tylsyyttä-
- toisen luokan laulujanne ja keskinkertaisia esityksiänne.
Pitäytykää todellisissa lahjoissanne.
Murha, tuhopoltto, petos ja kauhu.
Silpokaa alaisianne, jos on pakko.
Mutta viime henkäykselläni toivon, ettette silpoisi taidetta.
Hyvästi, älkääkä säveltäkö enää.
Alistakaa kansa, mutta älkää tylsyttäkö heitä...
...kuten tylsytitte hengiltä ystävänne...
...edesmenneen Gaius Petroniuksen.
Seneca, luotan kirjeen huomaasi.
Vien sen perille.
Hyvästi, Petronius.
Sinun mukanasi kuolevat Rooman parhaat puolet.
Petroniusko kuollut?
Oman käden kautta?
- En usko. - Olin paikalla, jumalani.
En anna hänelle ikinä anteeksi!
Ilman lupaani? Sehän on kapinallista!
- Jumalanpilkkaa! - Hän jätti jäähyväisviestin.
Hän ajatteli sittenkin minua viimeisillä ajatuksillaan.
Miten rakastinkaan sinua, Petronius.
Olit ainoa ystäväni, ainoa, joka ymmärsi sieluani.
Tigellinus, itkumaljakko.
Kuka nyt kuuntelee nyt lauluani?
Kuka arvostaa säkeitteni todellista arvoa?
Itken puolestasi, Petronius!
Kyynel puolestasi.
Toinen omasta puolestani.
Sinetöi suruni hedelmät.
Jälkipolvet tietäkööt, miten Nero suri rakkainta ystäväänsä-
- ja rehellisintä kriitikkoaan.
Ja nyt hänen hellät sanansa.
Tuhotkaa! Tuhotkaa hänen talonsa maan tasalle!
Polttakaa kirjat, teurastakaa eläimet.
Tappakaa palvelijat, miehet, naiset ja eunukit.
Polkekaa hänen muistonsa maahan!
Missä keisari on? Nero aloittakoon pelin.
Leijonat ovat nälkäisiä.
- Tuokaa tuhopolttajat esiin. - Kansa janoaa verta.
Tuskin mikään voi muuttaa väkijoukon mielialaa.
- Onko komentajasta kuulunut? - Tiedän vain, että hänet on vangittu.
Oi Rooman pyhät jumalat!
Keisarin ja ylipiispa Neron nimissä-
- me pyydämme teitä ottamaan vastaan uhrin.
Ottakaa niiden henget, jotka halusivat tuhota-
- pyhän ja ikuisen kaupunkimme.
Olkaa vahvoja, kuten hän. Tämä ei kestä kauan.
Rakas Jeesus, auta heitä.
Älä kiduta itseäsi.
Olen niin lähellä häntä kuin voin.
Voitte antaa merkin, jumalani.
Rauha marttyyreille!
Pietari!
Rauha heille. Ota lapsesi, Herra.
Puuduta heidän haavansa, helpota heidän tuskaansa.
Anna heille voimaa, vapahtaja.
Ottakaa mies kiinni!
Siunattuja olette te, lapseni, jotka kuolette Jeesuksen nimeen.
Totisesti sanon teille, että tänään olette hänen kanssaan paratiisissa.
Nero hallitsee täällä tänään, mutta Kristus hallitsee iäti.
- Kuka tuo mies on? - Heidän johtajansa, Pietari.
Hän pääsi meiltä aiemmin karkuun.
Hän sanoi Kristuksen korvaavan minut. Mitä...?
He laulavat.
Koirat eivät häpeä kuolemankaan edessä.
Leijonat laulavat kyllä äänekkäämmin.
Pietari, eikö Herramme olisi voinut säästää edes sinua?
Miksi palasit, Pietari?
Se on Herran tahto.
Nazarius on turvassa. Hän sai turvapaikan kaupungin ulkopuolella.
Laulakaa hänelle, kun hän avaa sylinsä teille.
Laulakaa, ja Kristus toivottaa teidät tervetulleeksi.
Lisää laulua!
Mikseivät he pelkää? Ärsyttävää.
Heitä olisi pitänyt kiduttaa, tuhota moinen röyhkeys.
Entä Marcus Vinicius ja se Lygia?
- Tuommeko heidät seuraavaksi? - Kyllä, vain heidät, ja yksi leijona.
- Nälkäisin leijona! - Ei vielä, herrani.
Haluaisin pitää Viniciuksen ja hänen pienen kukkansa varastossa.
Minulla on sinulle yllätys.
- Millainen? Kerro. - Eihän se olisi enää yllätys.
Ole kiltti, Poppaea.
Oletko ikinä pettynyt uusiin iloihini?
Uusiin nautintoihini?
Totta. En ole.
Miten he voivat laulaa?
Käsittämätöntä.
ÄIkää siivotko areenaa päivän päätteeksi.
Olen utelias.
Tälläkään ei ole kasvoja jäljellä.
Tuolla on taas yksi hymyilevä.
Hirvittävää, että he kuolevat hymyillen. Epäinhimillistä.
- Silti he näyttävät ihmisiltä. - Se Pietari loitsi heidät.
Niin, se Pietari.
Hänelle on tehtävä jotain erikoista.
Marcus.
- Niin? - Näen pelkkää täydellisyyttä.
Kun sanoit sen sinä iltana, vaikka sanoitkin sen petomaisesti...
...sydämeni tiesi jo silloin, että sinä olet mies, jota rakastan.
Et vain sallinut minun kuulla sydämeni ääntä.
Sanoin vaikka mitä silloin lujaan ääneen ja tyhjää täynnä.
Olisin niin halunnut antaa sinulle pojan.
Lygia...
Voi, Marcus. Kävi miten kävi, haluan nyt olla vaimosi.
- Pietari vihkiköön meidät. - Lygia...
Haluan tehdä niin, ennen kuin meidät viedään.
Sitten olemme naimissa, kun näemme taas toisemme.
Et kai haluaisi, että teeskentelisin?
- Mitä tarkoitat? - Että tuntisin itseni kristityksi.
Tämä on yhä outoa ja uutta.
On jotain, mitä en...
Tarkoitan...
Se tuntuu hyvältä. Täällä on paljon rohkeutta.
Mutta on niin paljon, mitä en usko tai ymmärrä.
Kristus on sinussa, Marcus.
Tunnet hänet voimakkaammin kuin tiedätkään.
Tule.
Pietari.
Haluan avioitua Marcuksen kanssa ennen kuolemaani.
Tämä on pyhä asia, poikani.
Se on Lygialle tärkeää. Pidän sitä pyhänä.
Marcus. Lygia.
Hän, joka siunasi Kaanain häät, siunatkoon myös teidät.
Rakastakaa toisianne tästedes miehenä ja vaimona hänen nimissään.
Isän, Pojan ja Pyhän Hengen nimeen.
Tässä elämässä ja seuraavassa, nyt ja iäti.
Marcus. Aviomieheni.
Tässä hän on, majesteetti. Hyväksyttekö hänet?
Todellakin.
Kuin kreetalainen fresko. Neitsytuhri Minotaurokselle.
- Kelpo spektaakkeli keisarille. - Upea ajatus.
Vaikutat surulliselta ja levottomalta, musta ystäväni.
Älä sure, sarvesi saavat harvinaisen leikkitoverin-
- hyväiltäväksi ja hellittäväksi.
- Oletko sinä Pietari? - Olen Simon Pietari.
"Pietarin kuultiin saarnaavan kapinahenkeä ja jumalanpilkkaa."
"Hän vastusti keisarin valtaa ja jumaluutta."
"Hänet viedään Vatikaanin kukkulalle, jossa hän ensi kertaa saarnasi."
"Hänet ristiinnaulitaan varoitukseksi niille"-
- "jotka haluavat itseään kristityiksi kutsuttavan."
En ansaitse kuolla, kuten herramme.
Voimme tehdä muutoksen.
Huomaatte, jumalani, että he lakkasivat laulamasta.
Niin tekivät.
- Taidan tuntea tuon miehen. - Kenraali Plautius.
Hän valloitti Parthian ja pohjoiset maat, kun olitte pieni.
Rooma teki hänestä kuuluisan, ja hän palkitsi sen maanpetoksella.
Miten dramaattinen käänne. Kenraali kohtaa ensitappionsa.
Kirjoitan runon.
Rooman kansa!
Minä olen Aulus Plautius ja olin armeijanne kenraali.
Hirviö hallitsee Roomaa.
Hän väittää, että kristityt polttivat Rooman.
Hän valehtelee!
Sinä valehtelet, Nero! Sinä olet tuhopolttaja!
Nero tappaa kristittyjä hämätäkseen teitä!
Yksin hän on syyllinen!
Vannon sen kuolemani ja...
- Alan kadehtia Petroniusta. - Minä olen kadehtinut häntä kauan.
Millainen tahra Rooman oikeudelle!
Väkijoukko ei ole enää yhtä iloinen. Huomasitko?
He laulavat.
Hän sanoi jotain Nerolle. En kuullut sanoja.
Nero katsoo miestä, joka osaa kuolla.
Viekää hänet.
Komentaja?
He eivät erota meitä.
Valmistakaa nainen.
- Kunniavieraamme saapuu. - Vinicius?
- Miksei hän ole areenalla? - Hänen henkensä on kyllä siellä.
Mikä jättiläinen!
Itse Herkules!
Hän on vartioinut lyygialaista syntymästä asti.
- Katsotaan, osaako hän yhä suojella. - Mitä vastaan hän kilpailee?
Katso. Marcus tuotiin katsomaan.
Kautta...
Älä pelkää, Vinicius. Sanoin, etten vihaa häntä.
En halua hänen kärsivän kauan.
Järkyttävää, ettei Petronius saa jakaa nautintoamme, Vinicius.
Älä laula enää, hän sanoi!
Liljojen päälle nyt kasaan
Punaisia ruusuja kasoittain
Verenpunainen aalto ryntää
Hänen maidonvalkealle iholleen
Sinulla on hieman makua, kuten sedälläsikin.
Nainen on yhä minusta liian kapea kupeiltaan.
He osaavat kuolla hyvin, Nero. Sinä vingut kuollessasi kuin sika.
- Anna hänelle miekka! - Ei!
Riistäisitkö häneltä viimeisen nautintonsa?
Miten loistavaa, Poppaea!
Reilu kisa. Neron oikeus on tarumainen.
Jos härkä tappaa jättiläisen, tyttö on mennyttä.
Mutta jos Herkuleksemme on julma ja tuhoaa eläinparan-
- säästän tytön hengen Viniciukselle.
He saavat siittää lisää kristittyjä.
Kristus, anna hänelle voimaa.
Pysäyttäkää hänet!
- Rooman polttaja! - Peukalo ylös!
Valmiina? Seuratkaa minua.
Rooman kansalaiset!
Minä olen Marcus Vinicius, 14. legioonanne komentaja.
Tämä mies poltti Rooman ja tappoi viattomia.
Mielipuolen valtakausi on ohi! Rooma on taas teidän!
Kenraali Galba marssii tänään pohjoisesta.
Armeijanne on noussut!
Tervehdys, Galba, Rooman uusi keisari.
Miekka Plautiukselta!
- Missä pretoriaanikaarti on? - He ovat kuolleet tai kapinoivat.
Kaikki ovat kuolleet!
Äitikultani, Octavia, rakas vaimoni.
Ystäväni Petronius, kaikki kuolleita.
Vain sinä olet jäljellä.
Käskit tappamaan kristityt.
Sinä käänsit kansani...
...uskolliset alaiseni minua vastaan.
Sinä olet paha henkeni!
Mitä teet täällä? Karkotin sinut tiehesi!
Sanoin, että tulen, kun tarvitset minua.
Uhmasit minua! Poistu!
- Mitä minulle tehdään, Acte? - Sinut tapetaan.
Mutta he eivät pääse sisään!
Olet elänyt kuin hirviö. Kuole kuin keisari, oman käden kautta.
En halunnut olla hirviö. Jumalat päättivät niin!
Äkkiä, ennen kuin sinut löydetään!
- Onko tämä Neron loppu? - Kyllä, herrani.
Olen maailman herra ja oma pyövelini.
Pian!
Miten tylsää ja mautonta heidän elämänsä on ilman minua.
Miten he voivat kestää sellaisen maailman?
Nyt, herrani!
Auta minua, Acte.
Tervehdys, Galba!
Galballa on paljon töitä.
Rooma on rakennettava uusiksi ja sen oikeus palautettava.
Pelkään, ettei Rooma enää tavoita mennyttä kunniaansa.
Babylonia, Egypti, Kreikka, Rooma. Mitä seuraavaksi?
Toivottavasti pysyvämpi maailma. Tai pysyvämpi usko.
Ne ovat toistensa vaatimuksia.
Mitä nyt, komentaja?
Tässä käännyimme Pietarin kanssa takaisin.
Herra puhui tässä hänelle.
Tämä on siunattu paikka.
Minä olen tie, totuus ja elämä.
LOPPUSOITTO